Головна
Каталог ліків
Медикаменти
Ліки та профілактичні засоби
Протипухлинні засоби
ГЕМЦИТАБІН
Гемцитабін Медак 1000 мг порошок для ін'єкцій
Дата оновлення препарату: 10.03.2024
Немає в наявності
Характеристики
Категорія
Дозування
1000 мг
Виробник
Medac Gesellschaft fur klinische Spezialpraparate m.b.H.
Країна-виробник
Німеччина
Торгова назва
Форма випуску
Порошок для приготування розчину для ін'єкцій
Термін придатності
3 роки
Активні речовини
Гемцитабін
Кількість в упаковці
1
Спосіб введення
внутрішньовенно
Код Моріон
135089
Код АТС/ATX
L01B C05
Кому можна
АЛЕРГІКАМ
з обережністю
ДІАБЕТИКАМ
дозволено
ДІТЯМ
Протипоказано
Особливості
РЕЦЕПТУРНИЙ ВІДПУСК
без рецепту
ТЕМПЕРАТУРА ЗБЕРІГАННЯ
від 5°C до 25°C
Зверніть увагу!
Інструкція, розміщена на цій сторінці, має інформаційний характер та призначена виключно для ознайомлення. Не використовуйте цю інструкцію в якості медичних рекомендацій. Постановлення діагнозу та вибору методики лікування здійснюються тільки вашим сімейним лікарем. Медмаркет LikiE не несе відповідальності за можливі негативні наслідки, виникщі в результати використання інформації, розміщеної на сайті likie.ua.
Детальіше про Відмова від відповідальності.
Важливо! Ця інструкція із застосування є офіційною інструкцією виробника, затвердженою та наданою Державним реєстром лікарських засобів України. Ця інструкція представлена винятково з метою ознайомлення і не є підставою для самолікування.
По 200 мг, 1000 мг або 1500 мг поміщають у скляні флакони типу I.
По 1 флаконі поміщають у коробку з картону пакувального.
Порошок для приготування розчину для інфузій.
Основні фізико-хімічні властивості: порошок білого або майже білого кольору.
Гемцитабін має клітинно-фазову специфічність, головним чином знищуючи клітини, проходять фазу синтезу ДНК (S-фаза), а за певних умов блокує проходження клітин через межу фази G1/S.
Гемцитабін (dFdC) метаболізується внутрішньоклітинно під впливом нуклеозидкінази до активних дифосфатних (dFdCDP) та трифосфатних (dFdCTP) нуклеозидів. Виявляється, що цитотоксична дія гемцитабіну зумовлена інгібуванням синтезу ДНК двома активними метаболітами – дифосфатними та трифосфатними нуклеозидами. По-перше, дифосфатний нуклеозид інгібує рибонуклеотидредуктазу. Цей фермент каталізує реакції, в результаті яких утворюються дезоксинуклеозидтрифосфати для синтезу ДНК, призводить до зменшення концентрації дезоксинуклеозидів взагалі і особливо концентрації dCTP. По-друге, dFdCTP конкурують із dCTP при побудові ДНК (самопотенціювання). Таким чином, зменшення внутрішньоклітинної концентрації dCTP уможливлює приєднання трифосфатних нуклеозидів до ланцюга ДНК.
Іпсилон ДНК-полімерази можуть усувати гемцитабін і відновлювати ланцюги ДНК, що синтезуються. Після приєднання внутрішньоклітинних метаболітів гемцитабіну в ДНК до ланцюгів ДНК, що синтезуються, долучається один додатковий нуклеотид, що призводить до повного інгібування подальшого синтезу ДНК (приховане закінчення ланцюга) та запрограмованої загибелі клітини, відомої як апоптоз.
Гемцитабін швидко виводиться з плазми, головним чином шляхом метаболізму в неактивні метаболіти 2'-дезокси-2', 2'-дифтороуридин (dFdU). Менше 10% внутрішньовенно введеної дози виділяється із сечею у незміненому вигляді гемцитабіну. Гемцитабін та метаболіти dFdU – це єдині сполуки, виявлені в плазмі крові, вони становлять 99% пов'язаних із препаратом продуктів, що виділяються із сечею. Зв'язування гемцитабіну з білками плазми незначне.
Аналіз фармакокінетичних даних досліджень одноразових та багаторазових доз у різних груп населення показують, що на обсяг розподілу значною мірою впливає стать. Ці ефекти є наслідком відмінності в концентрації гемцитабіну в плазмі та інтенсивності виведення (період напіввиведення) із системи циркуляції. Загальний кліренс знаходився в межах від 40 до 130 л/год/м2 і приблизно на 30% нижче у жінок, ніж у чоловіків. За рекомендованою тривалістю вливання період напіввиведення становить 32 - 94 хвилини.
Протипухлинні лікарські засоби. Структурні аналоги піримідину. Код АТС L01B С05
Доклінічні та клінічні дослідження показали, що гемцитабін має радіосенсибілізуючу активність. В одному випробуванні, де Гемцитабін Медак у дозі 1000 мг/м2 вводився протягом періоду до 6 тижнів разом з терапевтичним опроміненням грудної клітини пацієнтів з недрібноклітинним раком легень, спостерігалася значна токсичність у вигляді тяжкого та потенційно загрозливого життя пацієнта мукозиту, езофіту, особливо у пацієнтів, для лікування яких застосовувалась радіотерапія у великих дозах (медіана лікування обсягом 4,795 см3). Оптимальний режим безпечного застосування гемцитабіну Медак із терапевтичними дозами опромінення ще не визначений для всіх типів пухлин.
Повідомлялося про пошкодження тканин після радіотерапії (наприклад, езофагіт, коліт і пневмоніти) при застосуванні як із супутнім, так і з несупутнім призначенням гемцитабіну.
Діюча речовина: гемцитабін (у вигляді гемцитабіну гідрохлориду) 1 мл відновленого розчину для інфузій містить 38 мг гемцитабіну (у вигляді гемцитабіну гідрохлориду);
допоміжні речовини: манітол (E 421), натрію ацетат тригідрат, кислота соляна, натрію гідроксид.
Оскільки Гемцитабін Медак може викликати сонливість, пацієнтам необхідно уникати експлуатації технічних засобів, керування автомобілем, поки побічні явища не зникнуть.
Не застосовують.
Ці дослідження недостатні для визначення ефективності та безпеки застосування гемцитабіну дітям.
Підвищена чутливість до препарату.
Рак жовчних протоків.
Монотерапія. Дорослі: рекомендована доза Гемцитабіну медак - 1000 мг/м2, що вводиться внутрішньовенно протягом 30 хв. Інфузія проводиться один раз на тиждень три тижні поспіль, потім один тиждень - перерва. Цей 4-тижневий цикл повторюється. Зменшення дози з кожним циклом або протягом якогось одного циклу може відбуватися залежно від величини токсичності, якої зазнає пацієнт.
Комбіноване застосування. Дорослі: Гемцитабін медак у комбінації з цисплатином: рекомендується застосовувати цисплатин 70 мг/м2 у 1-й день циклу шляхом внутрішньовенної інфузії, далі вводиться Гемцитабін медак у дозі 1250 мг/м2. Гемцитабін медак вводиться в 1-й та 8-й дні кожного 21-денного циклу шляхом 30-хвилинної внутрішньовенної інфузії. Цей 3-тижневий цикл повторюється. Зменшення дози з кожним циклом або протягом якогось одного циклу може застосовуватися залежно від ступеня тoксичності, якої зазнає пацієнт.
Рак сечового міхура.
Комбіноване застосування. Дорослі: рекомендована доза Гемцитабіну медак 1000 мг/м2, що вводиться шляхом внутрішньовенної 30-хвилинної інфузії. Цю дозу слід давати у 1-й, 8-й і 15-й дні кожного 28-денного циклу у комбінації з цисплатином. Цисплатин дається рекомендованою дозою 70 мг/м2 у 1-й день після Гемцитабіну медак або в 2-й день кожного 28-денногo циклу. Потім цей 4-тижневий цикл повторюється. Зменшення дози з кожним циклом або протягом якогось одного циклу може застосовуватися залежно від ступеня тoксичності, якої зазнає пацієнт.
Рак молочної залози.
Комбіноване застосування. Дорослі: Гемцитабін медак у комбінації з паклітакселом рекомендовано вводити у такому режимі: паклітаксел (175 мг/м ) вводиться у 1-й день протягом 3-годинної внутрішньовенної інфузії, після нього вводиться гемцитабін (1250 мг/м ) протягом 30-хвилинної внутрішньовенної інфузії у 1-й і 8-й дні кожного 21-денного циклу. Доза препарату може зменшуватися з кожним циклом або протягом якогось одного циклу залежно від ступеня токсичності, якої зазнає хворий. Перед першим введенням комбінації гемцитабіну та паклітакселу пацієнти повинні мати абсолютну кількість гранулоцитів щонайменше 1500 (× 10 /л).
Рак легенів недрібноклітинний.
Монотерапія. Пацієнти літнього віку: рекомендована доза становить 1000 мг/м2 і вводиться шляхом 30-хвилинної внутрішньовенної інфузії 1 раз на тиждень протягом трьох тижнів, після чого робиться однотижнева перерва. Чотиритижневий цикл повторюється. Зменшення дози з кожним циклом або протягом якогoсь одногo циклу може проводитися залежно від ступеня токсичності, якої зазнає пацієнт.
Комбіноване застосування. Дорослі: рекомендована доза становить 1250 мг/м2 поверхні тіла та вводиться шляхом внутрішньовенної інфузії протягом 30 хв у 1-й та 8-й дні кожного 21-денного циклу. Доза препарату може зменшуватися з кожним циклом або протягом якогось одного циклу залежно від ступеня токсичності, якої зазнає хворий. Цисплатин дається рекомендованою дозою 75-100 мг/ м2 1 раз на 3 тижні циклу.
Рак яєчників.
Комбіноване застосування. Дорослі: Гемцитабін медак у комбінації з карбоплатином рекомендовано вводити у дозах: гемцитабін 1000 мг/м шляхом 30-хвилинного внутрішньовенного вливання у 1-й та 8-й дні 21-денного циклу. В 1-й день циклу після Гемцитабіну медак вводять карбоплатин у дозі, що забезпечує AUC 4 мг/мл*хв. Доза препарату може зменшуватися з кожним циклом або протягом якогось одного циклу залежно від ступеня токсичності, якої зазнає хворий.
Рак підшлункової залози.
Дорослі. Рекомендована доза Гемцитабіну медак становить 1000 мг/м2, яку вводять шляхом внyтpішньовенногo вливання протягом 30 хв 1 раз на тиждень протягом 7 тижнів, після чого робиться тижнева перерва. Наступні цикли повинні складатися зі щотижневиx інфузій протягом 3 тижнів поспіль з перервою кожного 4-го тижня. 3меншення дози з кожним циклом або протягoм якогось одного циклу може відбуватися залежно від ступеня токсичності, якої зазнає пацієнт.
Контроль, індивідуальний підбір дозu, методи припинення лікування.
У пацієнтів, які застосовують Гемцитабін медак, перед кожною дозою слід перевіряти кількість тромбоцитів, лейкоцитів і гранулоцитів. За необхідності дозу препарату можна зменшувати або можна відкласти введення дози за наявності гематологічної токсичності відповідно до такої градації:
Абсолютна кількість гранулоцитів (× 106/л) |
Кількість тромбоцитів (× 106/л) |
Відсоток повної дози, % |
|
> 1 000 500 - 1 000 < 500 |
та чи чи |
> 100 000 50 000 - 100 000 < 50 000 |
100 75 відкласти введення дози |
Для виявлення негематологічної токсичності необхідно здійснювати періодичне об’єктивне обстеження та перевірку функцій нирок і печінки. Зменшення дози з кожним циклом або протягом якогось одного циклy можна проводити залежно від ступеня токсичності, якої зазнає пацієнт.
Доки токсичність не буде скоригована, від лікування слід утриматися.
Пацієнти літнього віку. Препарaт призначають без зміни дози, враховуючи рекомендації для всіх пацієнтів.
Пацієнти з печінковою і нирковою недостатністю. Препарат з обережністю призначають пацієнтам з печінковою і нирковою недостатністю, оскільки у ході клінічних досліджень одержано недостатньо даних, щоб рекомендувати точні дози для таких пацієнтів.
Помірна або ниркова недостатність середнього ступеня (швидкість клубочкової фільтрації від
30 до 80 мл/хв) не впливає помітно на фармакокінетику гемцитабіну.
Особливості застосування.
Особливості пpuготування розчину для інфузії.
Як і у випадку з іншими цитостатиками, слід приділяти велику увагу приготуванню та застосуванню розчину для інфузій. Приготування розчину для інфузій потрібно проводити в захисному боксі та з використанням рукавичок і захисних плащів. Якщо робота в захисному боксі неможлива, необхідно використовувати маску та захисні окуляри.
Потрапляння розчину в очі може спричинити сильне подразнення. У такому випадку необхідно негайно ретельно промити очі водою. Якщо подразнення не зникає, потрібно звернутись до лікаря. У випадку потрапляння розчину на шкіру негайно промийте шкіру водою.
Інструкції з приготування розчину (та подальшого розведення, якщо це необхідно). Єдиним випробуваним розчинником для розчинення стерильного порошку Гемцитабін медак є 0,9 % розчин натрію хлориду для ін’єкцій без консервантів.
Відповідно до значень розчинності максимальна концентрація для Гемцитабіну медак після приготування розчину становить 40 мг/мл. При концентраціях понад 40 мг/мл може бути неповне розчинення препарату, і цього слід уникати.
1. Приготування розчину та подальше його розведення потрібно здійснювати в асептичних умовах.
2. Для приготування розчину додати не менше 5 мл 0,9 % розчину натрію хлориду для ін’єкцій у флакон, що містить 200 мг порошку гемцитабіну, або 25 мл 0,9 % розчину натрію хлориду для ін’єкцій у флакон, що містить 1000 мг порошку гемцитабіну. Загальний об’єм після розчинення становить 5,26 мл (флакони, що містять 200 мг гемцитабіну) та 26,3 мл (флакони, що містять 1000 мг гемцитабіну). Це забезпечує концентрацію гемцитабіну 38 мг/мл, що враховує об’єм заміщення ліофілізату. Збовтати, щоб розчинити. Можливе подальше розведення приготованого розчину 0,9 % розчином натрію хлориду для ін’єкцій без консервантів. Отриманий розчин може бути прозорим або злегка жовтуватим.
3. Засоби для парентерального введення повинні оглядатись перед введенням візуально на наявність сторонніх часток і зміну забарвлення. За наявності сторонніх часток розчин не може застосовуватись. Будь-які невикористані частини лікарського засобу або відходи повинні бути знищені відповідно до чинного законодавства.
Частота появи та сила побічних реакцій залежать від дози, швидкості введення, інтервалів між дозами. Дозозалежні побічні реакції включають зниження рівня тромбоцитів, лейкоцитів та гранулоцитів.
З боку кровотворної і лімфamичної систем: оскільки гемцитабін пригнічує функцію кісткового мозку, анемія, лейкопенія та тромбоцитопенія можуть з’являтися після застосування препарату. Повідомлялося також про фебрильну нейтропенію.
З боку травного mpaкmу: часто - порушення печінкових тестів, але, як правило, вони транзиторні, не прогресують та рідко потребують припинення лікування, підвищення рівня білірубіну, діарея, стоматит, запор; дуже часто - нудота, як з блюванням так і без, ішемічний коліт. Ці побічні дії рідко потребують зміни дозування та легко коригуються протиблювотними засобами.
З боку шкірu: часто - висипання, що супроводжувалися свербежем, облисіння (з мінімальною втратою волосся); рідко повідомлялося про виразки та пухирцеві формування; дуже рідко - десквамація, бульозні висипання на шкірі, десквамація, синдром Стівенса-Джонсона, синдром Лайєлла.
З боку ресnіраторної системи: часто - задишка (найбільша частота спостерігалася у хворих на рак легень); рідко - бронхоспазм, інтерстиціальний пневмоніт. Про вплив на легені, інколи дуже сильний (такий як набряк легенів, інтерстиціальний пневмоніт або респіраторний дистрес-синдром у дорослих), повідомлялося рідко. Етiологія цих проявів невідома. Якщо такі явища розвиваються, слід подумати про припинення лікування Гемцитабіном медак. Поліпшити стан можна, завчасно вживши заходів симптоматичної терапії.
З боку опорно-рухового апарату: часто - біль у спині, міалгія.
Загальні розлади: дуже часто - грипоподібні симптоми (гарячка, головний біль, озноб), міалгія, астенія, відсутність aпeтитy; часто - кашель, риніт, нездужання, підвищена пітливість, розлади сну - як сонливість, так і безсоння. Повідомлялося про набряки, зокрема периферичні (в тому числі на обличчі), що зникали після припиненням лікування; рідко - шкірні реакції в місці ін’єкції.
Гіперчутливість: дуже рідко - анафілактоїдна реакція, радіотоксичність.
З боку серцево-судинної системи: рідко - інфаркт міокарда, артеріальна гіпотензія, суправентрикулярні аритмії; дуже рідко - периферичні васкуліти, гангрена.
З боку нервової системи: цереброваскулярні розлади.
З боку сечостатевої системи: часто - помірна протеїнурія і гематурія. Клінічні дані, пов’язані з гемолітико-уремічним синдромом, рідко відзначались у пацієнтів, які отримували Гемцитабін медак. Введення препарату потрібно припинити при появі перших ознак будь-якого доказу мікроангіопатичної гемолітичної aнeмiї, наприклад при швидкому падінні вмістy гемоглобіну із супровідною тромбоцитопенією, підвищенні рівня білірубіну сироватки крові, креатиніну сироватки крові, сечовини крові чи лактатдегідрогенази. Ниркова недостатність може не бyти оборотною навіть у разі припинення терапії і може з’явитися потреба в діалізі.
З боку гепатобіліарної системи: підвищення рівня печінкових трансаміназ (АлАт та АсАт), лужної фосфатази, тяжка гепатотоксичність, що призводила до печінкової недостатності та смерті.
Ушкодження, отруєння та ускладнення при проведенні процедури: повідомлялося про реакції на опромінення.
Симптоми: клінічно допустима токсичність спостерігалася при призначенні дози до 5,7 г/м2 шляхом 30-хвилинної інфузії кожні 2 тижні.
Лікування. У разі підозри на передозування необхідно здійснювати контроль за станом пацієнта, проводити відповідні аналізи крові, при необхідності призначається симптоматична терапія. Відомого антидоту у разі передозування гемцитабіну немає.
Зберігати у недоступному для дітей місці. Препарат не потребує особливих умов для зберігання.
Протипухлинний лікарський засіб.
Часті запитання
Відгуки про товар
Ще немає відгуків про товар.Будь першим, хто залишить відгук.